Cred că era beată când s-a urcat în maşină şi nu-i prea păsa dacă intră în oraş sau nu.
Parcă ţi-am spus că nu-mi pasă. De fapt, mă bucur că s-a întâmplat.
Sper să moară.
Poate a şi murit.
E nostim unde te duce viaţa la asta.
Viaţa e complet ironică.
Minunat, bună treabă, ca întotdeauna.
- Uite-o. - Bună.
Ce faci? Arăţi minunat, ca de obicei.
- Bună. Îmi pare bine. - Bună. Ai fost grozavă.
Mulţumesc că aţi venit.
Ce faceţi în seara asta? Vreţi să veniţi cu noi?
Ne ducem la o petrecere cu colegii mei. Azi am terminat filmările.
Da, mi-ar plăcea.
Ştiu că eşti ocupat, Terry, dar poate îţi faci timp.
Mă descurc.
Înţeleg de ce eşti nebun după Angela, e foarte diferită de fetele cu care ai fost.
N-am mai fost cu niciuna ca ea.
- Şi au fost destule... - Îţi aduci aminte de Fanella Griffith?
Dacă îmi aduc aminte?
Doar i-am tras-o, cum să uit?
Şi mi-ai făcut cea mai mare favoare!
Era o depravată.
Angela e cu totul altceva, e inocentă, ştie să se poarte...
E stilată.
Şi are un zâmbet minunat.
Uită-te la ele, dansează şi râd fără nicio grijă pentru ziua de mâine.
Asta da viaţă, Terry.
O să ne ajungem şi noi.
Dar oare ce ne aşteaptă?
Trebuie să facem asta.
Numai aşa putem să ne continuăm viaţa liniştiţi.
- Cred că ştiu cum s-o facem. - Da?
Vino aici.
Îţi aminteşti, când eram copii, de un vecin, Bobby Loff?
Îmi amintesc că era tare obraznic.
Eu şi Bobby am fabricat un pistol şi m-a învăţat să se face.
- Serios? - Da.
Dintr-o bucată de lemn şi una de metal. Poţi să tragi un singur glonte.
Şi crezi că funcţionează?
Ideea e că nu poate fi găsit.
Când termini dai foc lemnului, iar bucăţile de metal
le ascunzi în diferite locuri.
Dar numai un glonţ, Terry? Dacă nu nimereşti?
Ne-ar trebui o armă de rezervă.
Aşa e. O să mă gândesc la asta.
Mai multe gloanţe. Cred că ne trebuie două pistoale din alea.
Despre ce vorbiţi atâta? Puneţi la cale un asasinat?
Hai să dansăm.
Da, bine.
Cine e tipul cu care vorbeai?
Tim, e scenarist, tocmai a vândut un scenariu unei case de producţie de la Hollywood.
Nu putea să-şi ia ochii de la tine.
- Şi asta e rău? - Sunt sigur că soţiei lui nu-i convine.
Nu e soţia lui, e o prietenă. Şi eşti supărat pe mine.
Nu ştiu ce e-n mintea lui.
Ian, nu trebuie să te afecteze atât. Am o carieră, trebuie să mă ocup de ea.
Mereu flirtezi.
Nu te supăra pe mine. De-abia aştept să fim în pat, în noaptea asta.
Scuzaţi-mă. El e Mike Eisley, îl ador. Aş vrea să mă prezint singură, dar nu se face.
Eu îl cunosc, am fost amândoi la o emisiune la TV. Pot să ţi-l prezint.
- Într-adevăr? - Bineînţeles.
Grozav. Aveam doi aşi, iar el a pariat. Dar avea un tic...
Am cerut 30 de mii şi am câştigat.
Am jucat poker toată viaţa şi cred că ai nevoie de mai multă abilitate decât la şah.
Martin Burns, sunt prieten cu John Thelman.
Producătorul. Am fost colegi de facultate.
Mă consider un jucător de 5 stele. Văd că jucaţi în stil mare, dle...
Uneori.
Mi-am cunoscut fosta soţie la o partidă de poker.
Când m-a părăsit a zis că o neglijez din cauza jocului de cărţi.
Nu era adevărat dar avocatul ei a folosit strategia asta.
Tata m-a învăţat poker. Era un biet proprietar de restaurant.
Pierdeam dar şi câştigam. Nu-mi puteam plăti obiceiurile scumpe din salariul lui.
Terry, te caută Kate.
Martin Burns, fratele meu, Ian.
Tocmai am descoperit că amândoi jucăm poker. Poate jucăm sâmbătă, înainte să plec.
Sâmbăta asta?
Stau la Londra tot mai puţin. Credeam că stau o lună, dar trebuie să ajung în California.
Păcat că nu stai mai mult.
Datoria mă cheamă. O să iau masa cu bătrâna mea mamă înainte să plec.
Are 91 de ani. La vârsta asta te poţi duce în orice clipă.
Trebuie să plec. Sper că semăn cu ea. Pentru viaţă!
Noroc la poker.
- Sunt şocat. - Parcă ai văzut o fantomă.
De când vorbeai cu el?
- De câteva minute. - Despre ce?
Nimic, despre poker, despre viaţă...
Care era probabilitatea să mă întâlnesc cu el?
Mereu zici că viaţa e imprevizibilă.
Cât o să-ţi ia să te hotorăşti?
Nu pot s-o fac.
Terry, ai băut. Mereu îţi pierzi încrederea când eşti beat.
Auzi? N-o să te implor să faci asta cu mine.
Peste câteva zile pleacă. Te bagi sau nu?
N-am spus că nu o fac.
Atunci mobilizează-te.
Bine.
M-am distrat. Angela e încântătoare. A zis că merge cu mine la cumpărături.
Îmi place cum se îmbracă. A zis că şi ei îi place cum mă îmbrac.
- La ce te gândeşti? - La nimic.
Cu cine vorbeai la bar? Cu dl Burns?
De unde îl cunoşti?
Îl cunosc. E cumsecade. Îl cunoaşte pe unchiul Howard.
I-ai spus că Howard e unchiul meu?
Sigur, face parte din conducerea uneia dintre fundaţiile lui Howard.
De ce a trebuit să-i spui, Kate?
De ce te superi? Nu e nimic rău în asta.
Dar mi s-a părut că nu are o părere prea bună despre unchiul tău.
A zis ceva urât de Howard?
Da, cam aşa ceva. De fapt, a fost surprins că eşti nepotul lui.
Mă doare capul.
Ai băut prea mult.
Ia o aspirină.
- Îmi trebuie un calmant. - Nu amesteca medicamentele.
Unde l-am pus?
E pe poliţă, în bucătărie.
O pun într-un anumit loc dintr-un anumit motiv. Trebuie să stea în dulapul de medicamente.
Nu încurca lucrurile, te rog.
O, Doamne!
Gata?
Aici stă. La parter, chiar în faţă.
Dacă putem să intrăm îl surprindem când vine acasă.
Bine.
Am nişte scule în garaj, ca să deschidem.
Cred că asta e şansa noastră, Terry.
- O facem la noapte. - Chiar?
Nu mai pot să aştept.
Ai dreptate, trebuie doar să intrăm şi să-l aşteptăm până se întoarce.
- Mi-e frică de ce-o să se întâmple. - Nu mă dezamăgi, Terry.
E simplu.
Eu îl împuşc şi apoi îl împuşti şi tu, în cap, ca să fim siguri.
Sau tragi tu primul şi eu termin cu el.
Ar trebui să luăm un taxi.
Nu, ne trebuie o maşină care să ne aştepte.
- În cazul în care iese prost. - Ce spui?
Nu spun că o să iasă prost, dar pentru orice eventualitate.
Uite-l. Pleacă.
Haide.
Linişte.
Trebuie să avem grijă cu fereastra asta.
Bine.
Nu atinge nimic.
- Acum ce facem? - Aşteptăm.
- Vrei? - Nu. Las-o, Terry.
- Ce-i asta? - Telefonul.
"Alo, aici e Martin Burns, lăsaţi un mesaj"
Bună, scumpule, sunt mama. De-abia aştept să te văd mâine.
La ce te gândeşti?
Există un Dumnezeu.
În toate nopţile alea când nu puteam să dorm,
pe întuneric,
îmi blestemam soarta şi orice fiinţă umană.
Poate eram prea furios?
Nu renunţa, ştii că avem dreptate, trebuie să facem treaba asta dificilă.
Am trecut de o limită, Ian, şi de-acum nu mai există cale de întoarcere.
Eu nu vreau să dau înapoi şi nici tu.
- Trebuie să privim spre viitor. - El e.
Ascunde-te.
Nu uita. Cum intră închidem uşa.
- Şi sărim dintr-o dată pe el. O facem şi gata. - Bine.
O facem şi gata.
Drăguţă casă.
Ce grădină frumoasă.
- Îţi place? - E minunată.
Fă ce trebuie să faci.
De ce eu? Nu vreau.
Ce facem?
N-o omor pe femeie.
Atunci ce facem?
- Nu pot să-l omor, pentru că e şi ea. - Nu sunt de acord.
San Francisco şi LA.
Mai merge cineva cu tine?
Nu, călătoresc singur.
- Ai vrea să mai iei un pasager? - Vrei să mergi?
Ai luat ce vroiai?
Da. Sunt al tău în seara asta. Mi-am luat şi nişte schimburi.
Şi laptopul.
Putem pleca.
Va trebui s-o facem mâine seară. Aflăm unde se duce şi o facem.
Totul e pregătit.
Ţi-am spus că am luat banii din seif cu împrumut.
Nu se poate că crezi că i-am furat.
Era doar un împrumut.
Ai şi ceva în plus aici, nu-mi spune că nu-ţi prinde bine.
De unde ai atâţia bani?
Ştii că m-am băgat în nişte afaceri.
Ce fel de afaceri?
Ţi-am mai spus, cu hoteluri.
Parcă spuneai că nu merge bine.
E un avans, ia-i şi gata.
Ia-i, da?
Când locul ăsta se va pune pe picioare iar n-o să mai ai nevoie de mine.
Unde te duci?
N-o să muncesc aici pentru totdeauna.
Şi atunci?
Mai lasă-mă, tată.
Uite ce e.
Ştii că te iubesc.
Dar am rămas aici, deşi nu-mi plăcea, numai din loialitate faţă de tine.
Ştiu că au mai fost afaceri care nu mi-au reuşit dar acum e altceva.
Asta e altfel şi mă deranjează povestea cu fata.
Ce ironie, viaţa merge mai departe.
- Te rog, tată. - Ai dreptate, Ian.
Nimeni nu vrea să fie egoist dar toţi sunt.
Tu nu eşti.
Eu am fost.
Şi cred că era pentru că mă temeam.
Eşti un băiat bun, ai mult potenţial. Amândoi sunteţi băieţi buni.
Vreau să ştii că te iubesc şi pe Terry la fel.
Ştiu, nu-ţi face griji. Totul va fi bine.
Îţi promit.
Bine.
Am crezut că sunt însărcinată.
- Era alarmă falsă. - Însărcinată?
- Da, îmi întârziase. - Dar nu eşti? Ce bine.
De ce?
- Ar fi fost grozav. Tu nu vrei copii? - Ba da, cândva.
Ce bine. Unchiul tău te-ar ajuta cu bani.
Sper să te ajute cu magazinul de articole sportive.
Cred că vei fi un tată bun. Ar fi grozav să avem băieţi,
ca să-i poţi învăţa să joace fotbal.
Mă simt bine.
Mâncarea arată foarte bine.
E felul tău preferat.
Avem whisky?
- Whisky? - Da.
Mă duc să văd.
- Ai întârziat. - Îmi pare rău.
Doamne, ai băut.
Sunt bine. Am zis că sunt bine. Lasă-mă în pace, da?
Hai s-o facem odată, până nu mă răzgândesc.
- Ai pistoalele? - Da, şi gloanţele.
Bine, nu le scoate acum. Eşti prea beat să faci asta, Terry?
Am zis că sunt bine, da? Hai să mergem.
N-aş vrea să mă împuşti pe mine.
N-o să te împuşc.
O să te descurci?
Mai bine ai grijă de tine.
Că de mine am eu.
Da, să mergem.
Nu-ţi face griji pentru restaurant.
Te ajut eu dacă vrei.
I-am visat pe băieţi azi-noapte.
Iar?
Când erau mici.
- Uite-l. Hai acum. - Aşteaptă.
Dacă apare iar aia de data trecută?
Mă enervezi. Vezi tu vreuna?
Eşti beat, Terry. Ce nenorocire să nu putem acţiona din cauza asta.
Era, probabil, ultima noastră şansă.
O s-o facem când iese. Nu te gândeşti la altcineva decât la tine.
Buturuga mică răstoarnă carul mare, ştii?
Nu contează câte hoteluri ai.
De ce nu taci? Mai ia nişte pastile.
Îl omorâm când iese.
Dle Burns.
Salut, băieţi. Ne-am cunoscut la petrecere.
Da, ne-am gândit că sunteţi dvs.
- Sunteţi nepoţii lui Howard? - Aşa e.
- Ce faceţi pe-aici? Locuiţi în zonă? - Nu.
Ian, fă-o acum.
Ce se întâmplă?
Fă-o acum!
La ce te gândeşti?
Atunci a fost atunci şi acum e acum.
Am făcut-o. S-a terminat.
Acum e acum.
N-a fost atât de greu cum credeam.
Noroc că a luat-o pe aleea aia.
Da, ca şi noi. Am făcut ce trebuie.
Să nu ne întoarcem la maşină, o să mergem pe jos.
Mi s-a luat o mare greutate de pe inimă.
Ai dreptate. Acum...
Acum e acum.
Ar trebuie să-i ardem portofelul.
Terry, eşti bine?
Da. Dormi la loc.
- Ce zici de asta? - Îmi place.
Ştiam eu.
Când plecăm spre California?
Cred că peste 4 sau 6 săptămâni. dacă semnăm hârtiile azi.
Grozav.
Ai văzut ziarul? Tipul ăla cu care ai vorbit la petrecere a fost asasinat.
Cine?
Martin Burns.
Ce ciudat...
Da. Nu se ştie de ce.
Îl cunoştea pe unchiul tău?
Cred că da.
Asta cum ţi se pare?
De parcă mai trebuie să întrebi...
N-o să uit niciodată, băieţi, ce-aţi făcut pentru mine.
Vă datorez viaţa.
Bucuria de a vă da banii îmi face atâta plăcere.
Terry, vorbeai despre deschiderea unui magazin de articole sportive.
Nu, e în regulă.
Hai, capul sus, ce-a fost mai greu a trecut.
Am venit să vă spun că viitorul arată mult mai bine acum.
Unchiul Howard are dreptate. Schimbă-ţi faţa aia.
E şansa ta să scapi de garajul ăla şi să trăieşti o viaţă adevărată.
- E el? - Da.
Angela, am nişte emoţii...
Bună.
Sunt Ian, încântat să te cunosc.
Bună.
Să vă iau bagajele.
Cum merge piesa?
Merge bine, se joacă doar la sfârşit de săptămână.
- Nu-mi place că te dezbraci. - Mamă!
Ce faci?
- Hoteluri? - Unde?
Am câteva în California.
A, da. Angela spunea că intenţionezi să mai cumperi.
Sper că da.
California? Mor de foame, unde mâncăm?
O să vă duc la Claridge's.
- E frumos acolo? - E minunat.
Fiecare îşi plăteşte partea?
Nu, fac eu cinste.
Mulţumim.
Părinţii tăi sunt foarte drăguţi.
De-abia aştept să plecăm în California.
Am vorbit cu unchiul Howard şi totul merge foarte bine.
- E frumoasă, nu-i aşa? - Foarte frumoasă.
Angela are nevoie de multă atenţie, te simţi în stare?
Aşa cred.
- Ea ar putea alege orice bărbat. - Ştiu că sunt norocos.
Mereu m-am temut că se va cupla cu vreun actor mor de foame de la teatru.
Nu că aş avea ceva împotriva teatrului dar se vede că te pricepi la afaceri.
A fost o vreme când vroiam să investesc în proprietăţi imobiliare
dar nu am avut curaj s-o fac,
aşa că mi-am petrecut viaţa la volanul unei maşini, ca şofer al altora.
Ea zice că ai un viitor strălucit.
- O, Doamne! - Ce e?
Nu mai suport.
Stai liniştit, va fi bine.
Am nevoie de altă pastilă.
Nu mai lua atâtea. Şi nu cu alcool.
Lasă-mă în pace, trebuie să scap de panica asta.
- De ce simţi panică? - Nu ştiu.
Pur şi simplu am nevoie de pastilă.
- Nu pot să dorm. - Bine.
Maşina mea nu era lovită când am adus-o.
Nimeni n-a atins-o.
- Tu ai lovit-o. - Cum s-o fi făcut?
Ce se întâmplă?
Uită-te la maşina mea, cineva a lovit-o.
De ce mă acuzi?
Tu ai făcut-o.
Nu mă acuza pe mine.
Calmează-te.
Scuzaţi, lăsaţi-ne un minut. Vino aici.
Uite ce e, Terry, nu-mi place deloc ce se întâmplă aici în ultimul timp.
Mai e una aici.
Da, şi mie mi-e dor de tine.
Nu, o să fac rezervare la spectacol.
Ne vedem mai târziu, da?
- Eşti bine? - Trebuie să vorbim.
Trebuia să suni înainte, aştept nişte tipi pentru o teleconferinţă.
Am remuşcări.
Ce fel de remuşcări?
- Am făcut ceva groaznic. - Pentru D-zeu!
Nu poţi să treci peste asta?
Încerc dar...
Nu trebuia să mă las convins.
Eu doar te-am ajutat, aveai nevoie de ajutor, altfel îţi rupeau picioarele.
Poate că şi pe ale lui Kate.
Dar povara asta e din ce în ce mai grea.
Nu pot să vorbesc acum, aştept doi tipi pentru o teleconferinţă.
Nu mai pot continua aşa.
Hai să vorbim altă dată. De ce nu eşti la garaj?
- A trebuit să plec. - Asta ce înseamnă?
Şeful a zis...
să-mi iau liber un timp. Lucrurile nu merg prea bine.
- Şi mulţumesc că ai lovit Jaguarul. - Îmi pare rău, am uitat să-ţi spun.
Linişteşte-te, lasă băutura şi medicamentele, nu te băga în bucluc.
Nu trece o zi fără să beau.
Du-te acasă şi odihneşte-te. Te sun mai târziu şi ne vedem.
Dacă vei continua aşa, o să faci infarct.
O să mor. Şi ce dacă?
Nu vorbi aşa. Ce ai?
Intraţi, băieţi.
Te sun mai târziu. Trebuie să treci peste asta, bine?
Aşa mai merge, nu? Să ieşi din casă,
să nu stai închis gândindu-te într-una.
Nici măcar nu mai vorbeşti de poker. Unde e vechiul Terry?
Eşti un jucător, ăsta eşti tu.
Nu vreau să spun că ai înnebunit.
Nu mai sunt vechiul Terry. Nu mai pot să fiu.
Trebuie să te concentrezi.
Concedierea asta poate că e cel mai bun lucru care ţi se putea întâmpla.
Ce?
Acum poţi să începi să te gândeşti la magazinul cu articole sportive.
Unchiul Howard a zis că te ajută. Vei fi propriul tău şef.
Nu vei mai fi subordonatul nimănui, iar ţie îţi place sportul.
Da.
Poate că ai dreptate. Am nevoie de o schimbare majoră.
Trebuie să te concentrezi pe ceva important, nu poţi să stai fără să faci nimic.
Nu-i aşa?
Cred că o s-o fac.
Da, chiar de asta ai nevoie, Terry.
Să te laşi de băutură şi de pastile şi să-ţi deschizi propria ta afacere.
Şi nu doar cu articole sportive, o să fie şi echipament de gimnastică.
Se fac bani frumoşi din asta în ziua de azi.
Mulţi îşi deschid săli de gimnastică.
Bine gândit, gândeşte în perspectivă.
- Ai un viitor frumos. - Într-adevăr?
Da. Să ştii că şi eu m-am gândit la ce i-am făcut ciudatului ăluia...
Haide!
Dar noi ştim să deosebim binele de rău.
Ai câştigat?
Uite, am câştigat.
E începutul unei vieţi noi, Terry.
Pot s-o simt, Ian.
Aţi putea trimite acest model, cu acelaşi interior dar cu volanul pe stânga... în California?
Desigur.
O fi lungă lista de aşteptare?
- Nu, 3 sau 4 luni. - Pot să...?
Vă rog.
Ai fost grozavă în seara asta.
Erai atât de sexy, ca întotdeauna.
Îmi imaginam că sunt cu tine.
Să nu uiţi, mâine e petrecerea lui Mike Eisley. A invitat toată distribuţia.
Voi fi cu ochii pe tine, ca un uliu. I-a invitat pe toţi doar ca să vii tu.
- Ce-i asta? - Nimic.
Ţi-am adus ăştia. Mai ştii că ţi-au plăcut în magazin?
Cred că au costat o avere.
Alo?
Trebuie să vorbim.
Kate, calmează-te. Ce e?
- E vorba de Terry. Trebuie să vorbim. - Acum?
Da, acum. Poţi?
Să văd ce pot să fac. Te sun mai târziu.
E totul în regulă?
Angela, trebuie să vorbesc cu fratele meu. E o mică problemă de familie.
Sper că nu e nimic grav.
Nu. Kate mi-a zis că s-a întâmplat ceva.
- Ne vedem la tine mai târziu. - Vino repede. Să te răsplătesc pentru cercei.
Bine, ne vedem mai târziu.
- Mă îngrijorează Terry. - Ce-i cu el?
Cred că a luat-o razna.
Ştiu că-şi face griji pentru slujbă dar am vorbit cu el de magazin.
Nu-l interesează asta. E nervos tot timpul. Şi vorbeşte singur.
Dar a zis că o să discute cu unchiul Howard. Era foarte entuziasmat.
Mintea lui e bolnavă, Ian. Ce spune acum nu mai e valabil după un minut.
Retrag ce am spus.
Ia mereu pastile... şi bea. Crede că a omorât pe cineva.
- Ce? - Da.
Am cunoscut o fată cu probleme psihice, care credea că a călcat cu maşina pe cineva.
Dar nu era aşa, era doar o obsesie, cu care a rămas toată viaţa.
El vorbeşte despre o crimă?
E din ce în ce mai rău. Are coşmaruri, se închide în el... plânge...
Când am fost la cursele de câini părea că se simte bine.
Dar de când s-a întors e aşa.
E obsedat că a făcut ceva oribil.
Nu mă lasă să chem un medic.
Nu face asta, nu chema medicul... Mă ocup eu de asta.
Cum?
Evident, e ceva mai serios decât credeam dar...
Dacă chemi un medic şi-ar putea pierde controlul de tot.
- Cred că ar trebui să-l vadă unul. - Nu chema un medic.
Îl cunosc, va fi mai rău. E în regulă?
Mâine plec la ţară dar când mă întorc
o să stau mai mult cu Terry şi totul va fi bine, o să vezi.
Cum te găsesc dacă am nevoie de tine?
O să-ţi spun unde sunt şi dacă mă suni mă întorc imediat.
Te pasionează şi tragediile greceşti.
Îmi plac la nebunie. Păcat, însă, că n-am jucat în niciuna.
E greu, nu? Care e preferata ta, Ian?
Nu sunt familiarizat.
Mie mi-a plăcut întotdeauna Medeea. E grozavă, nu-i aşa?
Da, şi mie. Clitemnestra e, probabil, cel mai bun rol.
Cele mai bune piese inspirate din mitologia greacă sunt fără dialog, doar mişcare şi dans.
Serios?
Da, transmit emoţia doar prin dans.
Aşa e.
Dle Blane, fratele dvs e aici.
Ce?
Vrea să vă vorbească.
- Mă scuzaţi puţin? - Da, desigur.
Cred că e ceva grav dacă a venit până aici.
E doar o mică problemă de familie.
Mă întorc repede.
Sigur nu e nimic.
Fratele dvs e acolo.
Ce faci aici? De unde ştiai unde sunt?
Trebuie să-ţi spun ceva.
Vorbeşte încet, nu vreau să audă cineva. De ce nu m-ai sunat?
- Vreau să mă sinucid. - Ce?
Am încălcat legile lui Dumnezeu.
Care Dumnezeu? Nu există Dumnezeu, idiotule.
Nu trebuia să mă las convins.
Eu n-am făcut nimic, nu mai spune prostii.
Vreau să scap de povara asta.
Nu poţi să faci asta, ţi-ai distruge întreaga viaţă.
Şi pe-a mea şi pe-a unchiului Howard.
N-o să vă implic pe voi.
E decizia mea personală.
- Nu ne vei putea exclude. - O s-o fac.
Eşti supărat şi instabil psihic, minciunile tale sunt transparente.
- Vreau să mă sinucid. - De ce?
Nu mai pune aceleaşi întrebări.
Vorbeşti de sinucidere dar că mă excluzi.
Nu mai vreau să simt asta.
Uite, eşti deprimat. Suferi de o uşoară depresie.
Kate vrea să mă vadă un medic.
Nu, te ajut eu, dar numai dacă mă laşi.
Vreau să spun cuiva şi să-mi primesc pedeapsa.
- Să-mi scot asta din minte. - Lasă-mă să mă gândesc puţin, bine?
Aş vrea să vii cu mine. Dacă nu vrei, o să înţeleg.
Lasă-mă puţin.
Simt mai puţină panică de când am hotărât asta.
Bună, eşti bine? Rămâi cu noi?
Tocmai discutam despre o mică problemă.
Totul va fi bine.
Trebuie să vorbesc cu Ian despre ceva.
- Sigur? - Da.
Du-te, vin şi eu imediat.
E foarte frumoasă. Va fi o soţie bună.
Terry, ascultă-mă. Veau să te ajut dar nu e momentul şi nici locul potrivit.
- Scuză-mă că te-am deranjat. - Nu-ţi face griji.
Vreau să te ascult, îmi eşti rudă. Eşti fratele meu.
Putem să vorbim dar n-o să mă faci să mă răzgândesc.
Poate că nu, poate mă faci tu pe mine să mă răzgândesc. Doar promite-mi...
Că o să vorbim înainte să faci ceva.
Bine, îţi promit.
- Putem să bem ceva? - Nu e o idee bună.
Hai, te sun diseară.
Sună-mă diseară.
Nu văd altă alternativă.
Ce spui?
Nu ştiu ce să spun.
Spun că vreau să supravieţuim.
Dar suntem rude. Terry e fratele meu.
Ştiu asta dar trebuie oprit înainte să se descopere totul.
Da, nu pot lăsa să se întâmple asta.
Nu.
Altă crimă. Cum s-o fac?
De data asta va fi de o mie de rău mai greu.
Rapiditatea e esenţială. Terry ar putea face ceva îngrozitor
chiar în timp ce noi stăm aici şi ne blestemăm soarta.
Avea dreptate într-o privinţă.
Odată trecută linia nu mai e cale de întoarcere.
Trebuie să pară un accident.
Da. Ian vorbea de sinucidere.
Parcă e nebun, vorbeşte singur.
Îşi închipuie că voi doi aveţi un secret obscur. Că aţi făcut ceva rău cuiva.
Crezi că vrea să se sinucidă?
Vreau să fiu singur cu el, Kate.
L-am visat pe Martin Burns.
Ascultă-mă, Terry.
Iar l-am visat pe Martin Burns.
Trebuie să stai câteva zile departe de toate astea.
Să iei aer curat. Aerul mării.
Hai să plecăm undeva doar noi doi. Să mergem cu barca mâine.
- N-am mai navigat demult, Ian. - Asta spuneam şi eu.
Luăm nişte sandvişuri şi bere şi stăm de vorbă.
- Ca de la frate la frate. - Asta mi-ar plăcea.
- Ar fi foarte bine. - Va fi grozav.
Doar noi doi.
Angela a zis că o duce pe Kate la cumpărături mâine.
A zis că o ajută să-şi schimbe stilul.
Iar noi o să ne relaxăm, da? O să stăm la soare. Poate chiar o să înotăm.
O să te simţi mult mai bine după aia.
Da, dar niciodată nu vom mai fi noi înşine, Ian.
Nu mai e cale de întoarcere.
O să fie bine. Mâine plecăm cu barca.
Haide.
Kate, trebuie să-ţi spunem ceva.
- Terry ţi-a spus vestea cea bună? - Da.
E o idee minunată, pentru că n-aţi prea avut timp să ieşiţi cu barca, nu-i aşa?
Erai aşa de entuziasmat când aţi cumpărat-o, nu?
Angela te duce la cumpărături?
Da, e foarte amabilă.
Mike Eisley, de la petrecere, m-a întrebat dacă e ceva serios între noi.
Apoi m-a invitat în Maroc la sfârşitul săptămânii.
Ce i-ai răspuns?
Că mi-ar plăcea. Pentru prima oară în viaţa mea cuvintele astea chiar înseamnă ceva.
Te iubesc.
- Eşti bine? - Da, da.
Eşti cam distrat.
Mă gândesc la ce mi-ai spus. Şi sunt cam obosit, ştii?
Păi, ai muncit foarte mult în ultima vreme.
Cred că excursia cu fratele tău îţi va face la fel de bine ca şi lui.
- El se simte bine? - E deprimat.
Bea prea mult şi s-a izolat.
Kate se teme că starea lui s-ar putea agrava.
- Ar trebui să-l vadă un medic. - Nu, pentru că nu vrea.
Nu i-am spus asta lui Kate dar el chiar vorbea de sinucidere.
O, Doamne!
- Îmi pare rău, e îngrozitor. - Ştiu.
E cel mai bun lucru pe care puteam să-l facem, Terry, nu-i aşa?
Kate avea dreptate, nu ieşim cu barca atât de des cât ar trebui.
- Ţi-am spus că nu trebuia s-o facem, nu? - Nu începe iar.
Zău, Ian.
Am luat decizia greşită.
Nu prea aveam de ales.
Mereu ai de ales. Asta spun acum.
La început am crezut, ca şi tine, că nu aveam de ales dar...
Să zicem că ai dreptate, să presupunem că am luat o decizie greşită.
Să presupunem? Te minţi singur.
Cu mărturia lui, tipul ăla îl băga pe Howard în închisoare pe viaţă.
Poate că unchiul Howard merita asta.
Cum poţi să spui aşa ceva? Las-o baltă.
Crezi că am comis ceva neobişnuit dar nu-i adevărat.
Toată viaţa oamenii au parte de violenţă.
E o lume crudă, nu poţi să te îngrozeşti pentru că îţi vezi adevărata natură umană.
- Nu trebuia s-o fac. - Şi atunci de ce ai făcut-o?
Pentru că datoram mulţi bani şi nu-i puteam da înapoi.
Îmi imaginam că e doar un vis urât.
Nu visai când l-ai împuşcat.
Ascultă.
Am comis o greşeală dar s-a terminat. Am ales greşit, recunosc.
Dar să fiu pedepsit pentru asta? Martin Burns e mort.
Aseară am sunat la poliţie.
Ce-ai făcut?
Am sunat şi le-am spus că am informaţii despre asasinul lui Martin Burns.
M-au întrebat cine sunt şi am vrut să le spun dar n-am făcut-o.
Am închis, dar o să sun din nou când ne întoarcem.
De ce ai face-o? Ce-i cu tine? Asta e sinucidere curată.
Nu-ţi pasă măcar că ne înfunzi şi pe mine şi pe unchiul Howard?
Dacă stai prea de aproape vezi lucrurile deformate, nu-ţi dai seama?
Trebuie să fac ceva.
Bine, nu mai vreau să vorbim despre asta.
- Am venit să navigăm şi să ne relaxăm, da? - Da.
- Mai aduc nişte bere. - Bine.
De ce nu poţi să uiţi, pur şi simplu?
Ai stricat totul!
N-o să mă scufund odată cu tine!
Ian...
O, Doamne!
Nu!
Credem, deşi nu e sigur, că unul l-a ucis pe celălalt, intenţionat sau nu,
după care şi-a luat viaţa. S-a înecat.
Îngrozitor.
Peste tot miroase a băutură şi a droguri.
În fiecare zi e altceva.
Asta îmi place. Ce părere ai?
Da, e frumoasă. Lui Terry o să-i placă.
- Crezi? - Da. Are o croială frumoasă.
Purtam ceva asemănător când Ian m-a văzut prima dată.